PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Terrace House je show se šesti cizinci, kteří žijí společně
a my sledujeme jejich chování.
Připravili jsme krásný dům a auta.
- Neexistuje žádný scénář. - Ano.
Tento a příští týden tu nebude Schochan,
- protože natáčí film. - Pracuje tvrdě.
V jeho nepřítomnosti to tu pohlídáme.
- Budeme se snažit. - Minulý týden jsme začali
plážovým rande Peppeho a Emiky.
- Ano! - Vypadali tak spokojeně.
To bylo nejlepší.
- Líbilo se mi to. - Nádherný den.
Byl jsi s někým na rande od doby, co jsme v Terrace House?
Ne, teď je to poprvé.
- Jupí, jsem první. - O čem to mluvíš?
Jsem rád, že máš ráda pláže.
Nechci se vrátit domů.
Dokonce řekla, že se nechce vrátit domů.
Byla tak šťastná, že se jí nechtělo pryč.
Taky slavila to, že byla jeho první rande.
- Skvělý rozhovor. - Hezky řečeno.
- Jak se naučila tak flirtovat? - Kdo ví?
Peppe, pojďme někdy do té kavárny.
- Prosím? - Do kavárny.
- Kavárna! - Jo.
Líbí se Peppe Haruce?
Ráda nabourává vznikající vztahy.
- Pak jsme viděli Shoheiův odchod. - Přišlo mi, že jsem možná
nedával tolik pozor,
tak jsem se podíval na starší díly a taky na YouTube.
Na YouTube se dozvíš spoustu věcí.
Tam mi došlo, jak zásadní byla Shoheiova přítomnost.
- A je to znát po jeho odchodu. - Jak?
Od Kaori a Haruky jsme slyšeli mnohokrát, že Shohei je skvělá vrba.
Bez Shoheie není nikdo schopný navázat konstruktivní rozhovor.
- Zajímavé... - Měl mnoho cenných zkušeností.
Ačkoli ty rozhovory bylo extrémně nudné.
- To, co probírali? - Řešili témata, která byla naprosto
nezáživná. Proto jsme je nevysílali.
Ale fungoval jako prostředník.
- Zajímavé. - To jsem netušila.
Nikdy jsme neviděli, kolik toho Shohei udělal pro udržení
- rovnováhy v domě. - Promiň, Shoheii...
- Děkujeme, Shoheii. - Díky.
- Byl neocenitelný. - A pomáhal.
- Na něm závisela nálada v domě. - Přesně.
Řídil pohodu v domě způsoby, o kterých jsme netušili.
Promiň nám to.
Ty rozhovory prostě nebyly dost zajímavé.
- Byly až tak nudné? - Ano.
- A pak? - Pak jsme poznali Rya.
- Přivítali jsme nováčka. - Profesionálního basketbalistu!
Vystudoval jsem... studoval jsem nějakou dobu v Americe.
Studoval jsem tam pět let, po střední škole.
Rád bych pracoval v zámoří, protože umím anglicky.
- To je můj sen. - Opravdu? To je super.
Ale předtím chci reprezentovat Japonsko v basketbalu.
To je můj největší cíl.
Chce si zahrát na olympiádě v Tokiu.
Z toho, co jsme viděli, usuzuji, že bude
- dobrý společník. - Je skvělý.
Je společenský a ví, jak zabavit ostatní.
První rande byla procházka do obchodu.
- To bylo skvělé. - Líbí se mi, jak je proaktivní.
- Snadno se s ním povídá. - Čekal jsem víc akce.
- Jsem rád, že se toho chopil. - Tak.
A na konci minulého dílu
Emika pozvala Rya na rande na baseballový zápas.
To je pravda.
- Chceš jít? - Ano.
Tak půjdeme.
- Vážně to nevadí? - Určitě ne.
Peppe se na jejich rozhovor moc netvářil.
To je pravda.
Máme tu milostný trojúhelník mezi Peppem, Emikou a Ryem.
- Oba kluci? - Haruka nezůstane pozadu.
- Chce Peppeho. - To ano.
A Kaori se bude dál tvářit
- jako váhavá usmiřovatelka. - Nech ji být.
Vždy vše pozoruje. Je to Pozorovatelka.
„Pozorovatelka“?
Ta, jež se vždy dívá, Pozorovatelka?
Vžila se do té role.
Chápu. Dokonale se pro to hodí.
19. TÝDEN
- Vypadá to úžasně! - Ramen dva dny v kuse.
Dobrou chuť.
ZBLOUDILÁ OVEČKA
- Au, pálí to! - No jistě.
Od zítřka bychom měli začít zase vařit.
O čem jste si cestou do obchodu povídali?
Říkal, že by si rád zašel na baseball.
Tak jsem mu řekla o Emice.
- Zítra jdeš, že? - Jo.
- Jsem doma. - Vítej doma.
- Vy jste byli spolu?
- Setkali jsme se u dveří. - Šli jsme na rande.
- Vítej doma. Tak rande? - Jo.
- Dnes kreslíš? - A fotím.
V PRÁCI - RUKA TRÉNINK - RYO
RÁNO FOTÍM, PAK MANGA - PEPPE
- Vážně? Dlouhý den? - Bylo toho moc.
- A zítra znovu. - Fakt?
Od září přestanu dělat modeling.
Obojí nezvládám. Končím.
Jdu do vany.
Dobře.
Ahoj, všichni.
- Ahoj. - Vítej doma.
Vítej doma.
Počkat, ty jsi kdo?
- Nový spolubydlící. - No jasně!
Včera jsi vypadal víc jako hráč.
- Uklidím to. - Polštář?
Přinesl si polštář z domova.
- Je zpátky. - Jak to jde?
Jaký byl trénink?
Dnes? Začal jsem individuálem
a pak odpoledne dvouhodinový týmový trénink.
Dal jsem si šlofíka a pak další trénink až do sedmi.
Blíží se zápas?
- Šla bych. - Zápas...
Počkejte.
Myslím, že další bude za dva nebo tři týdny.
- Půjdeme všichni. - To bych ráda.
Budeme skandovat: „Jsi tak sexy!“
- Budeme fandit a křičet. - Kvůli mně?
Jdu si zavolat.
Zítra vstáváš o půl osmé?
- Ne, můžu si přispat. - Fajn.
Trenér nám změnil rozpis a máme víc času na odpočinek.
- Jasně. - Nechtěl někdo do herny?
- Ne. - Můžu já?
Určitě. Co máš v plánu?
- Chci se dívat na televizi. Nevadí? - Určitě ne.
- Je jen tvoje. - Tak mě, prosím, omluvte.
Hezkou zábavu.
Haruko, co ty děláš zítra?
Půjdu na oběd s kamarádkou.
- A ty? Další manga? - Jo, ale nejdřív focení.
Pak budu pracovat na manze.
Odešel.
- Ryo tu není? - Jo, odešel.
Prošvihla jsi ho.
Je v herně.
V herně?
Potřebuju s ním mluvit o tom zápase.
Kdy jdete?
- Zítra. - Aha.
Mám dva lístky na zítřejší zápas.
Kdo hraje?
Jomiuri...
Giants proti Jokohamě.
Aha.
Možná usnul...
Hmm?
- Ano? - Můžu dál?
Jistě.
- Ten zítřek... - Ano?
Ohledně zítřku.
Kdy budeš mít zítra čas?
Zítra mám trénink...
Budu mít volno asi od půl páté.
Takže to stihneš na zápas v šest večer?
Určitě.
A taky...
musíš další den brzy vstávat? Máš pak nějaké plány na večer?
Ne, celý večer mám volný.
Nešel bys po zápase na večeři nebo na čaj?
- Můžeme na večeři, jasně. - Půjdeme?
Máš nějaké vybrané místo? Můžu vybrat já?
- Restauraci? - Máš nějakou?
- No... - Chtěla bys někam jít?
- Ani ne. - Tak já něco najdu.
- Můžu to nechat na tobě? - Určitě.
- Promiň, že to na tebe házím. - Ale to nic.
- Pojedeš vlakem? - Jo.
- Já budu asi řídit. - Vážně?
Jo.
- Tak se zpátky svezeme. - A ty můžeš pít.
- Opravdu? - Jasně, odřídím to.
- Jupí. - Já stejně nepiju.
- Díky za pozvání. - No...
přidáš si mě na LINE?
Přišla ti moje žádost?
- Mám to. - Super.
- Budu se těšit. - Já taky.
Vezmu si i dres.
Uvidíme, kdo bude víc fandit.
- Kdo bude víc fandit? - Jo.
- Díky, že jsi přišla. - Za málo.
KAORI WATANABEOVÁ ILUSTRÁTORKA
ZAMĚSTNANEC V OBCHODĚ NA ČÁSTEČNÝ ÚVAZEK
HARUKA OKUYAMAOVÁ HEREČKA
AUTOR MANGY
EMIKA MIZUKOSHIOVÁ UNIVERZITA J. F. OBERLINA
BASKETBALISTA
TERRACE HOUSE: TOKIO 2019-2020
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Co je k snídani? - Budeš si něco vařit?
Jo, něco si udělám.
Ty si snídaně obvykle vaříš?
Jo, to dělám.
Co chystáš?
Asi pár věcí, na které nejsi moc zvyklý.
Kopneš do sebe syrová vejce
jako Rocky?
Skořápku rozkousnu pusou.
- Kdo nechává to nádobí takhle? - Je to hrůza, co?
To nechápu. Kdo to dělá?
- Souhlasím. - Podívej se.
Je to trochu...
Je to strašný.
Ztratil jsem chuť vařit.
Tenhle dům je odporný.
- Už to tak bylo, když ses přistěhoval? - Jo.
To je šílený.
Ale neměl jsem to srdce jim něco říct.
- Protože jsi přišel později? - Nechtěl jsem to hrotit.
Jsem rád, že tu jsi. A že to řekneš nahlas.
- Jo. - Konečně to někdo zmínil.
Kdy ti začíná sezóna?
- Liga? - Jo.
Začíná v říjnu... asi šestého.
Dobře, šestého.
Ale za tři týdny začnou přípravné zápasy.
- Přípravné zápasy? - Jo.
Takže vaše sezóna je stejná jako NBA.
- Načasování je stejné. - To je pravda.
Chceš letos zabodovat,
abys mohl příští rok zkusit zámoří, že?
- Jo... - Chceš hrát venku?
- Ale nejdřív olympijský tým. - Aha.
Jaké jsou tvé šance?
- Na reprezentaci? - Jo, na olympiádě.
Jestli na to mám?
Musím na sobě začít pořádně makat.
- Překonat překážky? - Jo.
Doufám, že se do týmu dostaneš.
To bych rád.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Ty máš brýle. - Jo.
- Aby sis mohla Rya řádně prohlédnout? - Jistě.
Mlč. Proč mě tak ztrapňuješ?
- To jsem nechtěl. Promiň. - Je to trochu na sílu.
Asi už půjdu.
- Už? - Musíš jít?
Už bych měl jít.
Uvidíme se večer.
- Užijte si zápas. - Díky.
- Užijte si baseball. - Díky.
V PRÁCI - RUKA TRÉNINK - RYO
- Mizím. - Měj se.
RÁNO FOTÍM, PAK MANGA - PEPPE
Máš tréninky každý den?
Skoro každý den.
Příští týden bude soustředění v Odawaře.
- Soustředění? - Jo.
Na jak dlouho?
- Devět dní. - Budeš pryč devět dnů?
Ale ne.
Tak to ten baseballový zápas přišel v pravý čas.
Upřímně se na to těším.
Říkala jsem si, že bych šla sama.
- Opravdu? - Jo.
Se mnou je na zápasech zábava.
Vážně?
Je ze mě blázen.
Snad ti nelezu na nervy.
Kdy odcházíš?
Musím hned. Jen si vyčistím zuby.
Já to udělám.
To nic, zvládnu to.
Občas je tu celá hora nádobí.
Hmm.
- Říkáš to, jako by o nic nešlo. - Někdy je ta hora
ještě mnohem větší.
O víkendu mám volno, tak se chci
vrhnout na velký úklid.
Je to tak pořád?
Jo.
- Uvidíme se večer. - Vážně se těším.
- Vyzvednu lístky. - Díky.
- Měj se. - Ty taky.
- Užij si trénink. - Díky.
HALA TAKIGAŠIRA ISOGO, KANAGAWA
BASKETBALISTA
2015: VYSTUDOVAL OHLONE COLLEGE 2017: VYSTUDOVAL DOMINICAN UNIVERSITY
2017: ZAČAL HRÁT PROFESIONÁLNĚ BASKETBAL ZA JOKOHAMA B-CORSAIRS
HRÁL V MLÁDEŽNICKÝCH REPREZENTACÍCH JAPONSKA
NEZADANÝ 2 ROKY
JOKOHAMA B-CORSAIRS
Přijel jsi dnes z Tokia?
Jo. Ještě neznám dobře
silnice a ani ranní provoz ve špičce.
ROZEHRÁVAČ
- Přijel jsi pozdě. - Snídal jsem
a byla tam i jedná hezká slečna, která mě rozptylovala.
ROZEHRÁVAČ
- To je tvoje omluva? - Snídaně mi trvala déle.
Mám dneska rande. Na baseballovém zápase.
Opravdu? Už?
- To je rychlost. - Kam půjdete?
- Dome. - Tokyo Dome?
Hrají Giants proti BayStars.
- Páni. - Jdeš do toho jako správný rozehrávač.
Neztrácíš čas. To je rychlost.
Je tvůj typ?
- Neznám Ryův typ. - To protože...
- Žádný nemám. - Neviděl jsem žádnou tvou holku.
Asi nejsem vyhraněný.
SUIDOBAŠI, TOKIO
Ahoj!
Konečně jsi tady.
Promiň, ztratil jsem úplně pojem o čase.
- Jdeš pozdě! Tudy je to. - Kudy?
Promiň. Pojď si sednout.
- Mrzí mě to. - Tak pojď.
Přinesl sis i dres.
I když nejsem velký fanda.
To je jedno. Tohle jsem našla v domě.
To někde rozdávali zdarma, že?
Jo, přesně tak.
Nechtěl jsem si ho brát na sebe cestou sem.
- Nechci na sebe upozorňovat. - Ani já ne.
Mám rezervaci do restaurace, kde podávají grilované jehněčí.
Prý jsou nejlepší v Tokiu.
Co když ne?
Slibuju, že to bude výborné.
Těším se tam.
Je tu narváno.
JINGISUKAN KIRISHIMA
- Prý je to zdravé. - Ano?
Jo, jehněčí je dobré na...
- No... - To je ovce, že?
- Budeš mít krásnou pleť. - Tak se tím dnes nacpu.
- Moje pleť to potřebuje. - Dobře.
Říkal jsem si, že to bude skvělé místo na rande.
Nemyslíš, že budeme smrdět kouřem?
- Nebudeme smrdět? - To spraví sprcha.
- Nic víc. Stačí sprcha. - Snadné řešení.
- Chápu. - Jo.
Nemyslela jsem, že půjdeme na rande tak rychle.
- Ráda bych šla znovu. - Je to fajn.
Vážně, díky za pozvání.
Přitahuje tě někdo v domě?
Přitahuje? No určitě Ruka...
je roztomilý.
A Peppe...
vypadá skvěle bez ohledu na to, co zrovna dělá.
Je okouzlující.
Ale nevím, jestli mi to stačí.
Ještě nevíš?
Na to je moc brzy.
A co ty?
Já si rád povídám,
takže bych rád někoho, s kým se mi bude dobře povídat.
Někoho, koho budu respektovat.
A bylo by fajn, kdyby mi
pomáhala učit se nové věci.
Chápu tě.
Takže...
chodil jsi předtím spíš se staršími?
Měl jsem starší partnerky.
Ale někteří mladí lidé
jsou na svůj věk moudří.
- A někteří starší... - Starší můžou být
- taky docela dětinští. - Jo.
Myslím, že dospělost nesouvisí s věkem.
Je to individuální.
Chtěla bys studovat v zahraničí?
Hodně nad tím přemýšlím.
Musím zvážit, kdy bude nejlepší hledat práci.
- Aha. - Musím si urovnat priority.
Kdybych studovala v zahraničí,
nemohla bych dělat testy TOEIC tak často,
takže bloudím jako slepá ovečka.
A to je narážka na to jídlo.
Hezky.
V basketbalu jsem se naučil,
že i když má okolní prostředí velký vliv,
tak úspěch závisí hlavně na tobě.
Jsem na sebe moc hodná.
- No, myslím... - Potřebuju někoho, kdo mi naruší rutinu.
- Rád pomůžu. Naložím ti. - Potřebuju přísného trenéra.
- Můžeme jít? - Jasně.
Jen vteřinku, musím na záchod.
- Nepotřebuju stvrzenku. Díky. - Díky.
- Tak jdeme! - A co účet?
Zaplatil jsem ho.
- Díky za večeři. - Není za co.
Musíme jít někdy znovu.
- Za to, že jsme neviděli celý zápas? - Přesně.
- Díky, že jste přišli! - Díky.
Fajn. Jsme tam.
Můj bože.
- Ahoj. - Čau.
- Vítej doma. - Ahoj!
Učím Ruku, jak hrát...
- Kdo vyhrává? - ...Super Smash Bros.
- On učí mě. - Promiň.
Ryo, chceš si zahrát?
Nejdřív si dám sprchu.
- Jasně. - Posbíral jsem ručníky v koupelně.
Opravdu?
- Mrzí mě, že jsi to musel dělat. - To nic.
- Bavili jste se? - Jo, bylo to super.
Ryo nepije,
bála jsem se, že bude divné, když budu pít sama.
- Ale bylo to fajn. - Jsem ráda, že jste se bavili.
Přijel pozdě a na oplátku mi koupil pivo.
Přijel pozdě?
- Je sportovně založený. - To jo.
Asi mě přitahují atletické typy.
Opravdu?
Je to úplný protiklad Ruky.
- To je pravda. - Ani Shohei nebyl zrovna atlet.
S Ryem se skvěle povídá.
O čem jste mluvili?
O spoustě věcí.
- Hezky se s ní povídá. - Ano?
S Emikou je to fajn.
Je pohodová.
Fakt pohodová.
Co si o ní myslíš?
- O Emice? - A upřímně.
- Je s ní zábava. - Je vtipná.
- Ne? - Souhlasím.
Že jo?
Skvělá chemie.
Je hrozné vidět, jak je dům ve skutečnosti špinavý.
Smeták tam prostě zůstal ležet.
To je hrozné!
Pobouřilo by mě, kdyby mi řekli, že uklidili,
- a já pak vešel do toho nepořádku. - Nemám slov.
Nechápu, že tak můžou žít.
Že jo?
Ryo se chce dostat na olympiádu.
Jeho okolí může ovlivnit jeho výkony.
Je důležité mít pravidelný režim, například snídani.
Drobnosti se nasčítají a můžou působit problémy.
Snad toho na něj nebude moc.
Nejvíc mě překvapuje,
že dívky vědí, že jejich každodenní chování
budou v televizi vidět i ti, kteří by o ně měli zájem.
Ale nezajímá je, jak bude vypadat
hora nádobí po ramenu následující ráno.
Copak se chtějí ztrapnit?
- Proč to neumyjí? - Neměly by po sobě uklízet?
Když někdo uvidí to nádobí,
řekne si, že jim je jedno, co si o nich myslí.
- Mohly aspoň vyhodit ty nudle. - Minimálně!
- A možná dát odmočit nádobí. - Jo.
A když už si myslíme, že to horší být nemůže,
Emika nám řekne,
že někdy je ten nepořádek ještě větší.
A Ryo ji chápal.
Říkala to, jako by taky hodnotila nepořádek,
ve stylu: „Holky dělají svinčík“.
Ale ona s nimi ten večer taky jedla.
Emiko, není ve dřezu tvoje miska?
Myslela jsem, že Kaori a Haruka budou pořádnější.
Ale je jim to úplně jedno.
- Je to pro ně standard. - Někdo to musí vysvětlit Rukovi.
Když Ruka řekne, že uklízel,
už víme, jak to vypadá. Mop tam ležel na zemi.
Ale s Rukou se dá pracovat.
Můžeš mu říct, že přesouvání předmětů neznamená úklid.
- „Odpadky musíš vyhodit.“ - Jo, vynes odpadky
a pořádně umyj vanu.
Když mu ukážeš, jak na to, zvládne to.
Pak by řekl: „Dobře jsi mě vycvičila. Ruka teď umí uklízet.“
Ale on nezní jako malý démon.
- Je to malý roztomilý démonek. - Rozkošný.
- Pohledný démon. - Pohledný démon?
Ryo a Emika se u jídla dobře bavili.
Ryo je dobrý chlap.
- Umí poděkovat. - Je skvělý.
Slušný člověk.
- A jak zaplatil účet... - Vymluvil se na záchod!
Elegantní způsob.
Když se ptala na účet, tak řekl, že to je jako pokuta za pozdní příchod.
Aby jí to nebylo trapné.
- A pak ji pozval znovu. - Chová se dospěle.
- Stojí nohama na zemi. - Chová se kultivovaně.
Když se bavili o plánech do budoucna,
řekla o sobě, že je ztracená ovečka, protože jedli jehněčí.
Pokud máš čas vysvětlovat vtipy, běž raději umýt nádobí.
Takové vtipy sedí k její koketní povaze.
Je to mistryně slovních hříček.
Expertka.
Působí jako placená společnice.
- Jo. - To se mi na ní líbí.
Taková slovní hříčka, kterou uslyšíš od bordel mamá.
„Bloudím jako slepá ovečka.“
- Přesně. - „Máme jehněčí.“
- Jako kdyby byla starší, než je. - Že?
Nikdo ještě není doma?
NA VEČEŘI S RODINOU - RYO
- Je tu Emika. - Kaori je asi taky nahoře.
Kluci ještě nejsou doma.
Taky jsem je neviděla.
Dnes jsem jela s Kaori vlakem a říkaly jsme si,
že když tu máme nováčka, měly bychom uklidit.
Zvláštní, už jsem tu docela...
Co je jinak?
Víme, že Ryo je na to vysazený.
- Chceme... - Ale ne, zapomněl jsem vyndat prádlo.
- Od kdy? Od včera? - Jo, od včera.
Ale nastavil jsem i sušení.
- Tak to bude v pohodě. - Myslíš?
Bojím se. Půjdu se podívat.
Zítra chci s Peppem hrát Pokémon GO.
Co to přesně znamená?
Budeme na různých místech chytat pokémony.
Říkala jsem si, že to bude lepší než sedět v kavárně.
- To je pravda. - Budeme si mít o čem povídat.
- Tak co? - Nic moc.
Máš zničené oblečení?
Nesmím zapomínat to hned vyndat.
Jdu nahoru.
Jsem doma.
- Vítej doma. - Vítej doma.
Ahoj.
Jak ses dnes měl?
- Dnes? - Jo.
- Jen práce. - Práce? Aha.
- Jo. - A co zítra?
Mám práci, ale...
Uvidíme...
Máme plány, že?
Chceš jít se mnou chytat pokémony?
- To jsi vymyslela? - Jo.
- Fajn, půjdeme hrát Pokémon GO. - Dobře.
Třeba u řeky?
U řeky nebo kdekoliv jinde.
- Popřemýšlím nad tím. - Jasně, něco najdeme.
NAKAMEGURO, TOKIO
Dobré odpoledne, Peppe.
- Ciao! - Ciao.
- Nic neneseš? - Našla jsi nějaké Pokébally?
Právě jsem se dívala. Je jich hodně.
Jo?
Podívej, další Squirtle.
Toho jsem chytil nedávno. Nebo ne?
Páni, tohle jsem ještě neviděl.
Je to těžký hod.
- Podívej! Ten je. - To je Piplup.
Zbožňuju ho.
Už jsem jich pár chytila.
- Díky, že jsi je podržel. - Za málo.
- Jakou máš příchuť? - Chceš ochutnat?
- Je to dobré. - Tvoje je sladší.
Vážně? Já mám ráda ovocné.
- Mám ho chytit? Ještě ne. - Máš ho?
Máš hlad?
Trochu. Měla jsem bagel. Ty máš hlad?
Ještě ne, ale možná bychom pak mohli skočit na oběd.
Dobře. Kam půjdeme?
- Italská kuchyně? - Super.
- Znáš dobrou restauraci? - Vlastně ano.
- Jo? - Jasně.
ŠIBUJA, TOKIO
- Jak se máš? - Co myslíš?
- Jestli si tam s někým rozumím? - Už někoho máš?
Jestli někoho mám?
Všichni jsou sexy, hlavně Peppe...
STUDENTKY
- Jsou sexy? Nedosažitelní? - Tak mi to přijde.
Kdy jsi byla na pláži?
Někdy minulý týden.
- Na Zuši. - Takže nedávno?
Jo, byli jsme na pláži Zuši.
To je ideální místo na rande.
- Zní to skvěle. - Bylo to fajn.
- To jsi celá ty. - Je sexy, neustále.
Vážně. Vypadá úžasně.
- Chci ho vidět! - Osobně je fakt sexy.
- Tenhle. Chápeš? - No ten je.
- Kecáš. - Je to Ital.
- Myslela jsem si to. - Že?
Je to úplně tvůj typ.
Je starší, ale je s ním zábava.
- Hodí se k ní, že? - Naprosto.
Chtěla bych někoho, kdo se mnou bude něco podnikat.
Máš pravdu.
- Co to znamená? - Tak jsme tu.
Jsme na místě.
NAKAMEGURO, TOKIO
„Quattro ragazzi“ znamená „čtyři chlapci“.
- Čtyři kluci. - Čtyři?
Jo, čtyři kamarádi.
Parádní atmosféra.
- Prosím? - Ne, nic.
Je to naše první rande.
To je pravda. Ale byli jsme spolu už na střeše.
- To ano. - No jo.
Jak jde život?
- Je toho moc. - Všimla jsem si.
Ale když zvládnu čtyři strany denně,
budu mít volné večery.
A v září si najmu dva asistenty.
Tak to je vážné!
Takže budu mít o trochu méně práce.
- Můžou dodělávat pozadí. - Uvolní ti ruce, chápu.
Budeš jim platit?
- Jo, to musím. - Fíha.
- Mám toho hodně. - O čem je poslední kapitola?
Hlavní hrdina půjde konečně na vysněné první rande.
- Budou spolu poprvé. - Aha.
- Ještě jsi nečetla moji mangu? - Ne, to ne.
Čtou ji všichni. Kromě mě.
- Ani Ryo ji neviděl. - Tak si ji přečtu po něm.
Já mám ráda Pokémony.
Ale Kaori...
Ruku a Shoheie to nezajímalo.
Pokémoni je neberou.
Neměla jsem to s kým sdílet...
- Jsem tu já. - ...a já jsem moc ráda.
Byla jsem ráda, když sis všimnul,
že hraju Pokémony na Nintendu DS.
- Nikoho to nikdy nezajímalo. - To je fajn.
Máme podobnou energii.
To se mi na nás líbí.
- Přijdeš se podívat na můj závod? - To bych moc rád.
Je to tuhle sobotu, 31.
- Kde? - Motegi.
- Je to docela daleko. - Motegi. Páni.
Na okruhu Twin Ring. Budu ráda, když přijdeš.
Naplánuji si práci a přijdu.
Prosím. Když to půjde.
SUIDOBAŠI, TOKIO
UVODNÍ KONFERENCE
Nyní začněme výroční 20. úvodní konferenci B. League.
Následující hráči budou v lize působit již čtvrtým rokem.
Z týmu Levanga Hokkaidó, hráč číslo devět, Takehiko Orimo.
Z týmu Johokama B-Corsairs, číslo 21, Ryo Tawatari.
Letošní All Star Game se bude konat
na domácí palubovce týmu z Hokkaida.
Přivedli Meekse, Cummingse a Hashimota,
a budou tak připraveni čelit Korzárům z východu.
Soupeř z Jokohamy se udržel v lize B1
díky třetímu místu tři roky po sobě.
Letos mají úplně novou sestavu.
Bude to jejich výhoda?
A nyní předejme slovo našim sportovcům.
Začneme u pana Tawatariho z Jokohamy.
Jak se cítíte před novou sezónou?
V loňském roce se nám vůbec nedařilo.
Letos chceme být připraveni na každý zápas.
Čeká vás nový začátek.
Přesně tak. Máme mnoho nových hráčů
a tvrdě pracujeme a táhneme za jeden provaz.
Moc děkuji.
- Jsem doma. - Vítej doma.
Koukala jsem se na horor na Netflixu.
- Horor? - Jo.
Bolí mě z toho hlava.
Dlouho jsme si spolu sami nepovídaly.
To je pravda.
Jak to zvládáš bez Shoheie?
- Asi mi je smutno. - Jo?
Smutno a...
Než odešel, mluvili jsme spolu na střeše.
Vzpomínám si.
A on říkal, že jsi mu řekla, že ho máš ráda, že?
Tak trochu. No...
Já nevím. V jednu chvíli jsem ho chtěla.
- Ale pak jsem si už nebyla jistá. - Viděla jsem, jak váháš,
a nevěděla jsem, jak to dopadlo.
Asi tě nejvíc zasáhl
Shoheiův náhlý odchod.
Už je to pryč. Je mi fajn.
- Myslela jsem, že to bude horší. - Aha.
Co si myslíš o nováčcích?
Jsou moc fajn.
Konečně tu má někdo stejné koníčky.
- Myslíš Pokémony? - Pokémony a Formuli 1.
- Má rád i formule? Páni. - Jezdí tam spousta Italů.
Povídáme si taky o Moto GP.
Když Peppe poprvé přišel...
nevěděla jsem,
jak ho přivítat,
protože pracuje ve stejném oboru.
Bylo mi nepříjemné pracovat dole.
Ani jsem se na něj nechtěla dívat.
Vážně? Proč?
Říkala jsem si: „Zase se tady přede všemi předvádí.“
Ale teď
mě jeho přítomnost pozitivně ovlivňuje.
- Vítej doma. - Ahoj.
- Ryo je na soustředění. - Jo.
Neuvědomil jsem si, že odjede tak brzy. Myslel jsem, že tu dnes bude.
Chybí ti?
NA SOUSTŘEDĚNÍ - RYO
Bude pryč týden.
To je tvůj příběh?
Jo, moje manga.
- Můžu? - Jasně, ještě jsi to neviděla.
Ne, to ne.
- Jmenuje se Ming? - Mingo.
- Aha, Mingo. - Je hlavní postava.
Pokračuj v práci.
Jo, promiň. Chtěl jsem
- vidět tvou reakci. - Nekoukej se.
Dobrá.
Promiň.
- Mám hotovo! - Díky, že jsi to přečetla.
Díky, že jsi mi to ukázal.
Je fajn, že sis takhle pozdě našla čas.
- Ráda. - Mrzí mě to.
To nemusí. Chtěla jsem si to přečíst.
- Díky. - Já děkuji.
Těším se na sobotu.
Ty chceš přijít?
- Můžu ti to vysvětlit? - Nemám chodit?
Přemýšlela jsem, asi toho budu mít moc.
Po závodě většinou utíkám do boxů,
abych viděla auta a závody týmových kolegů.
A pak utíkám zpátky závodit.
A tak pořád dokola.
- Neměla bych na tebe čas. - Aha.
Tak tedy jindy.
- Promiň. Nedošlo mi to dřív. - To nic.
- Vážně jsem chtěla, abys to viděl. - Nic se neděje.
- Pošli mi fotky ze závodu. - Pošlu.
- Takže... - Pojďme místo toho do Rod Motors.
- Co je to? - To je dílna, kde mi opravují auto.
- Kde to je? - V Jokohamě.
Můžeme jet...
- A zastavit někde cestou. - To zní skvěle.
Mně by vadilo, kdybych se nemohl podívat
na něčí reakci na moje dílo.
Proč se nechtěla podělit?
- Souhlasím. - Je to běžná zdvořilost.
Navíc, to ona ho pozvala na závody.
A pak řekne, že bude zaneprázdněná a nebude na něj mít čas.
- Je nerozhodná. - O co jí jde?
- Komunikace jí nejde. - To tedy ne.
Prý se nudila, protože neměla nikoho na povídání
o Pokémonech.
Nejspíš není schopná se podílet na věcech,
které jsou důležité pro ostatní.
Sdílení vlastních myšlenek nebo vcítění se není její předností.
Možná proto tak těžko navazuje rozhovory s ostatními.
- Nikdy nenajde nic zajímavého. - Přijde mi,
že ona nebere moc v potaz city ostatních lidí.
Souhlasím.
Myslí jen na sebe.
- Je poměrně dětinská. - Přesně.
- Nedospělá. - Je ještě děcko.
Ryo byl na oficiálním...
- To byla velká věc. - ...rozhovoru.
- Konference B-League. - Působivé.
- Jeho tým na něj spoléhá. - Ano.
Bude to tak. Zastupoval celý tým.
Dobře odpovídal.
Potřebují fanouškovskou podporu na svých zápasech.
- Odpovídal rychle. - Byl skvělý.
Přistupuje ke své práci profesionálně.
Konečně jsme slyšeli od Kaori pravdu o citech k Shoheiovi.
Samozřejmě že jí to už přešlo. Nepřišla hledat lásku.
Zaměřila se na jediný cíl,
chtěla být moudrou vrbou, která nabízí útěchu.
A Shoheiův odchod ji nijak neovlivnil.
Netuším, co chce. Nebo kdo se jí líbí.
Když bude Ryo na soustředění příliš dlouho...
Máš pravdu. Dům bude vážně nechutný.
Yamachane, tvůj táta přestal podnikat v úklidových službách,
když ses oženil, ne?
Když jsme byli nedávno na večeři,
- říkal, že toho lituje. - Že?
- Byl smutný, ne? - Co tenhle dům?
Mám vyslat mého otce, Roombu Kiyomiho?
- Tak mu říkáš? - To je neuctivé.
Myslím, že by se s nimi pohádal.
Nemá rád mileniály.
Nebo by ho uhranul Emičin šarm.
- To by se mohlo stát. - To mě nenapadlo.
Budeš něco vařit?
Prosím?
- Budeš vařit? - Až ráno.
- Jsem doma! - Vítej doma.
- Jaký byl závod? - K čemu ten kufr?
No...
Pronajala jsem si byt v Londýně.
- Zítra odjíždím. - Co? Vážně?
Do kufru si pobalím svoje věci.
Jsi unavená?
Aha, to je moje.
Byla jsi na golfu?
Jak to můžeš říct jen tak?
Nechtěla jsem, aby to bylo smutné!
Takže zítra? Od zítra tu nebudeš?
Zítra ráno odjíždím.
Asi mi pukne srdce.
Haruko...
Já jen...
Nechtěla jsem smutné loučení.
Haruko! Ale ne.
Mrzí mě, že je ti smutno.
Přijeď za mnou do Londýna. I když tam budu jen půl roku.
- Kdy odlétáš? - Už 1. října.
A vracím se 1. dubna.
Byla jsi tam?
Ne, ale pronajala jsem si byt.
- Přijedu za tebou. - Přijeď, prosím.
Promiň.
Chci se naučit něco nového a zkusit si novou práci.
Chtěla jsem to zkusit už dlouho.
Londýn je blízko Americe, že?
Budeš tam muset letět přes Ameriku.
To bude dlouhá cesta.
Londýn je tak daleko...
Nebudu se moct rozloučit s Emikou a Ryem.
V ÓSACE AŽ DO PONDĚLÍ - EMIKA
- Dnes se nevrátí? - Asi až ráno.
Doufám, že se ti v Londýně
- bude dařit. - Díky.
- Budu se snažit. - Nechci...
se rozloučit smutný.
Chci tě povzbudit na tvé další cestě.
Vážím si toho. Děkuji.
- Já se taky budu v životě snažit. - To je dobře.
Věděla jsem, že ten den přijde.
Konečně jsem se rozhoupala.
Přišlo to náhle.
TERRACE HOUSE: TOKIO 2019-2020
Překlad titulků: Jan Tvrdík